Kjenner du til boken?
Far og jeg pleide å lese den sammen.
Den er tiltenkt mitt... gudbarn.
Men nå tror jeg den blir tiltenkt...
...deg, Monsieur Cabret.
- Kan jeg få en kopp til? - Snart. Den koker fortsatt.
Demitassen, må som alt annet, taes i rette øyeblikk.
Bare vi visste når det var.
Å, Gustave. Mann deg opp. Hils på henne.
Kom igjen, vis meg det fineste smilet ditt.
Ditt fineste smil.
Det er vakkert.
Nydelig!
Tusen takk
Mademoiselle Lisette.
God aften.
- Monsieur Inspektør. - Ja.
Ja...
- Nydelige buketter, det der. - Takk.
De er fra Gourdon.
De kommer med nattoget, så de er veldig friske.
Gourdon.
Praktfullt landskap. Robust...
Været... Kyrne med møingen, sin.
Perfekte formede jur.
Ja.
Er de.. Er de stinkende?
Er det stinkende blomster?
Ja, lite grann. De... vær så god.
Jeg ble skadet i krigen, og det leges aldri. God aften, mademoiselle.
Jeg mistet min bror.
Hvor?
Verdun.
God aften, Monsieur Inspektør.
En veldig god aften, Mademoiselle Lisette.
Filmakademiets bibliotek.
- Unnskyld? - Filmakademiets bibliotek.
Der finner du alt du trenger å vite om filmer.
2 etasje, fjerde rad, seksjon tre...
...og ja, øverste hylle.
Drømmenes oppfinner...
...av René Tabard.
Historien om de første filmene.
I 1895, og en av de første filmene som ble vist, -
het "Et tog ankommer stasjonen",
som bare viste at et tog ankom stasjonen.
Da toget kom farende over lerretet,
skrek publikum, fordi de trodde de var i fare for å bli påkjørt.
Ingen hadde noensinne sett lignende.
Det som begynte som en kuriositet, vokste seg fort til noe mer,
når de første filmmakerne skjønte at
de kunne bruke det nye mediet til å fortelle historier.
Jøss.
Filmmaker, Georges Méliès...
...var en av de første som forsto at filmer hadde evnen til å...
...fange drømmer.
Den store pioneren døde under...
...den første verdenskrig.
Døde?
- Under den første verdenskrig? - Dere er interessert i Méliès?
Ja.
Det er lov.
Er det?
Han er gudfaren min, skjønner du.
Og i live, takk.
Men det er umulig.
Jeg kan forsikre deg, sir... at det er sant.
Hvorfor skulle jeg tro på dere?
Fordi...
Fordi det er sant.
Méliès er i live?
Kom med meg.
Jeg er veldig fascinert av gudfaren din.
Han var en stor filmmaker.
Her arbeider han i studioet sitt.
Og dette er håndbilletter fra sceneopptredene hans.
Her er den flotte, mystiske krystallklokken laget av mentoren hans, Robert Houdin.
Og dette... er et av hans kameraer.
- Var han en magiker? - Ja. Han begynte på scenen.
- Hvordan startet han å lage filmer? - Ingen vet for sikkert.
Se hvor lykkelig han er.
Professor Tabard, kanskje, du ville...
...likt å møte ham?
Du skjønner, jeg har møtt ham.
Min bror jobbet som snekker og bygde kulisser for Méliès.
En dag tok han meg med til studioet.
Det var som å være i en drøm.
Hele bygningen var av glass.
I realiteten, var det for å slippe inn nok sollys, til å kunne filme, -
men i mine øyne, var det ikke annet enn et fortryllende slott.
Et palass laget av glass.
Vi trenger mere lys! Åpne sjalusiene, takk!
Alle av scenen! Alle utenom skuespillerne.
Bare skuespillere på scenen, takk. Tøm scenen!
- Hvorfor gjør vi dette igjen? - En hummer sto foran en havfrue.
Skjer det igjen, roper du "blokkert." Er det klart, gir du meg "klart."
Har du noengang lurt på hvor drømmene dine kommer fra, skal du bare seg deg omkring.
Det er her de skapes.
Mine damer og herrer, solen går snart ned! Riddere i posisjon, hummere i posisjon.
Havfruer i posisjon. Action!
Til slutt, hadde han laget over 500 filmer.
Han var enormt populær i sin tid.
Men... hvorfor sluttet han?
Inntil idag, trodde jeg han døde i krigen, som så mange andre.
- Kan vi få se noen av filmene hans? - Skulle ønske dere kunne.
Men tiden har ikke vært snill mot gamle filmer.
Dette er den eneste vi vet om som har klart seg.
Av hundrevis, bare én.
Og fortsatt...
...er det et mesterverk.
Tabard må vise Papa Georges filmen. Da forstår han at han ikke er glemt.
Skal jeg fortelle det til Mama Jeanne?
Nei. La det være en overraskelse, som et magisk triks.
Vi må ha litt... finesse.
Finesse.
Bra gjort!
Monsieur Claude?
Er du der oppe?
Monsieur Claude, var det deg?
Pass på verktøyet ditt, din klønete dustemikkel!
Du klarer vel å holde fast på flasken? Er du beruset?
Har vi smakt på vinen? Er du full?
Han har vel sloknet. Han har sloknet, ikke sant?
Din oppblåste bajas!
Du kunne skadet et barn.
Hva har vi her?
Jules Verne? Ja, visst.
- Ikke ukjent i Frankrike. - En av våre beste.
Meget bra plater.
Monsieur Labisse ga meg en bok forleden natt.
Han gjør alltid det, sender bøker til et godt hjem.
Det er hva han kaller det.
Han har virkelig...
...et formål.
Hva mener du?
Alle har et formål, til og med maskiner.
Klokker forteller tiden og tog tar deg til steder.
De gjør det de er ment for. Som Monsieur Labisse.
Kanskje det er derfor maskiner gjør meg så trist.
De får ikke gjort hva de er ment for. Kanskje det er sånn med folk også.
Mister du formålet ditt, er du på en måte ødelagt.
Som Papa Georges.
Kanskje vi kan ordne ham.
Er det formålet ditt, å ordne ting?
Jeg vet ikke.
Det er hva far gjorde.
Lurer på hva mitt formål er.
Jeg vet ikke.
Hadde jeg kjent foreldrene mine...
...hadde jeg kanskje visst.
Bli med meg.
Etter at far døde, var jeg ofte her oppe.
Jeg fantaserte at hele verden var en stor maskin.
Maskiner kommer aldri med ekstra deler.
De kommer alltid med det eksakte antallet de trenger.
Hvis verden var en eneste stor maskin, forestilte jeg meg...
...at jeg ikke var en ekstra del. Det må være en grunn til at jeg er her.
Og det betyr, at det er en grunn til at du er her, også.
Gå tilbake.
Jeg tar med Tabard hit imorgen kveld kl 19:00. Ikke si noe.
Er du sikker på dette?
Egentlig ikke.
Men jeg tror det er eneste måten å...
...få ham ordnet.
Hei. Hvordan har dagen din vært?
Det er en gutt på skinnegangen!
Kom deg unna! Det er en gutt!
Slå den av!
Gå unna! Løp! Kom igjen!
Vekk!
Pass opp!
God morgen.
Ja, han er ansatt her. En stor og ubehøvlet kar.
I Seine?
Død? Er du sikker?
Nei, han har ikke... slektninger.
Takk, jeg... samler sammen tingen hans. Takk skal du ha.
Om han er død...
...hvem har da trekt opp klokkene?
- God kveld. - Denne veien, sir.
Jeg åpner.
Hvilken overraskelse. Kom inn, kom inn.
Isabelle, hva er meningen med dette?
- Ikke bli sint, Mama. - Den unge mannen er ikke velkommen her.
Vi fant ut hvem Papa Georges er.
Jeg beklager så mye, madame. Jeg trodde du ventet oss.
- Om du vil, kan jeg komme tilbake senere. - Vær snill og ikke snakk så høyt.
Min mann sover. Han har ikke følt seg bra siden...
Nei, Mama. Ikke send dem vekk.
Jeg vil ikke pålegge deg noe, Madame Méliès, men hvis dette blir vårt eneste møte,
...vær snill, og la meg uttrykke den dype takknemligheten jeg skylder mannen din.
Da jeg var en liten gutt, så jeg alle filmene hans.
De inspirerte meg.
Din mann er en stor kunstner.
Jeg er så glad du husker min manns filmer med sånn forkjærlighet.
Men... han er så skjør nå.
Fortiden bare sårer ham enda mer.
Da skal vi dra avgårde, madame.
Og jeg håper du tilgir meg, for at jeg sier...
...at du er like vakker nå som i filmene.
- Mama? - Var du med i filmene?
- Hun var med i nesten alle hans filmer. - Var du en skuespiller?
Det er lenge siden, barn.
Det var en annen tid. Jeg...
Jeg var en annen person.
Har du lyst til å møte henne igjen?
Vi har en film.
En av Georges' filmer?
- Det er umulig. De er alle borte. - Får vi vise deg?
- Vær så snill. - Ja, vær så snill, Mama.
Bare vær rask.
Du var en ekte filmskuespiller!
- Det er så romantisk, Mama. - Det var det ikke.
Vi var ikke filmstjerner som de vi har idag.
Men vi hadde det moro.
Madame Méliès?
- Den er i farger! - Selvfølgelig. Vi tonet filmen.
Vi malte den for hånd, bilde for bilde.
Mama, det er deg!
Ja.
Så vakkert.
Du var vakker.
Det er hun fortsatt.
Jeg ville kjent igjen lyden av en filmprojektor over alt.
Georges...
...du har prøvd å fortrenge fortiden for så lenge.
Det har bare gitt deg ulykkelighet.
Kanskje det er på tide å prøve å huske.
Vil du vite?
Ja.
Som deg...
...elsket jeg å ordne ting.
Jeg begynte som magiker. Mama Jeanne var assistenten min.
Vi var veldig suksessfulle, må jeg si. Vi hadde til og med vårt eget teater.
Men, jeg mekket alltid på maskiner.
Jeg hadde eget verksted på teateret, hvor jeg kunne oppfinne nye illusjoner.
Jeg bygget t.o.m. en velfungerende robot.
Han... var en spesiell skatt.
Jeg la mitt hjerte og sjel i ham.
Så, en natt, dro Mama Jeanne og jeg for å besøke et reisende sirkus.
Vi gikk langs med sideshow teltene da jeg oppdaget noe.
Noe merkelig. Noe vidunderlig.
Jeg vil skremme dere!
Sir, madame, på innsiden har vi levende bilder! Kom og se!
Brødrene Lumière hadde oppfunnet filmen.
Jeg ble forelsket i oppfinnelsen deres. Hvordan kunne jeg ikke ta del i den?
Det var en ny type magi.
Jeg spurte brødrene Lumière om de kunne selge meg et kamera, men de nektet.
De var overbeviste om at filmer var forbigående...
...og at de ikke så noe framtid i det.
Til slutt, bygde jeg mitt eget kamera.
ved bruk av overflødige deler fra roboten.
Jeg måtte bare være en del av det nye underet.
Vi risikerte alt. Vi solgte teateret og alt vi eide...
...for å kunne bygge vårt eget filmstudio.
Vakkert.
Kameraer, er vi klar?
Så begynte det store eventyret.
Bare skuespillere på scenen, takk! Tøm scenen!
Se på deg! Elsker snittet, Mel.
Jeg skrev, designet, regisserte, og spilte...
...i hundrevis av filmer.
Jeg er klar.
Bra, veldig bra, ja.
Det føltes bra. For mye røyk?
Stans. Jeg så det. Gi meg to minutter. Ellers bra.
Benny? Hør på meg.
Om igjen. Tilbakestill dragen.
Benny, snakk til meg.
Drar du litt hardere i venstre tau, løfter hodet seg høyere, det vil...
- Under magen! - Skjønner.
Veldig bra.
- Koreografien har vært fantastisk til nå. - Første posisjon!
Action!
Flott. Litt tilbake.
Inn og gi nådestøtet, riddere.
Kom igjen, angrip!
Hugg, hugg, og støt!
Bra.
Veldig bra, riddere. Gjør klar angrep.
Og... riddere!
Tre, to, én, frys!
Skjeletter, bra. Dere kan gå.
Inn med pyroteknikken. Riddere, ikke rør dere.
Stå stille, alle sammen. Vent for "action."
Tre, to, én, action!
Magiske triks og illusjoner ble spesialiteten min.
En verden full av fantasier.
Min nydelige kone var min muse, min stjerne.
Vi kunne ikke vært lykkeligere. Action!
Vi trodde det aldri skulle ta slutt. Hvorfor skulle det dét?
Men så kom krigen.
Ungdom og håp forsvant.
Verden hadde ikke tid til magiske triks og filmer.
Soldatene hadde sett så mye realitet, at de var lei av filmene mine.
Moten hadde forandret seg, men jeg hadde ikke forandret meg med dem.
Ingen ønsket filmene mine lengre.
Jeg klarte verken å betale skuespillerne eller holde virksomheten i gang.
Mitt fortryllende slott sto i ruiner. Alt gikk tapt.
En kveld, i bitter fortvilelse, brente jeg alle mine kulisser og kostymer.
Jeg ble tvunget til å selge filmene til et selskap som smeltet dem om til kjemikalier.
Kjemikalene ble brukt til sko hæler.
Med de få pengene jeg fikk for filmene, kjøpte jeg leketøysforretningen...
...hvor jeg siden har vært.
Den eneste jeg ikke klarte å ødelegge, var min elskede robot.
Så jeg ga ham til et museum, i håp om at den skulle få et hjem.
Men han ble aldri utstilt. Og senere brant museet ned.
Alt er vekke nå. Hele mitt livsverk.
Ikke annet enn aske og falmende strimler av cellulose.
Livet har lært meg en lekse, Hugo, men ikke den jeg trodde det skulle bli.
En lykkelig slutt skjer bare i filmene.
Jeg er straks tilbake.
Slutt med det der! Ikke skrem Monsieur Frick.
Schatzi, hva har han for noe?
Å, gud.
Så du den?
Vær tapper. Min tapre soldat.
- God kveld. - Hei.
Det har skjedd en foruroligende utvikling.
- Hva er det? - Dere kjenner, Monsieur Claude?
Han er blitt funnet død.
- Nei. - Monsieur Claude!
Derfor, kan han ikke trekke opp klokkene mere.
Du har en liten venn. Se!
- Hei. - Hei.
Monsieur Claude er død.
Hva? Hvorfor?
- Hva skjedde med ham? - Kroppen ble funnet i Seine.
Den hadde lagt der i månedsvis, tydeligvis.
Jeg er ikke akkurat overrasket. Han var en alkis av høyeste rang.
Ja, han var en fyllik.
- Jeg vil ikke si det. - Jo, han var en fyllik!
Han kunne drukket hele elven Seinen.
Vær snill og gå vekk! Gå!
Vent litt!
- La meg gå! - Trodde du at du kunne unnslippe meg?
- Gustave, vær barmhjertig! - Hjelp meg!
- Vær så snill. - Nei.
Han har gjort nok ugagn på denne stasjonen.
Kom igjen!
- Hva har gutten gjort? - Slipp meg!
- Er du fornøyd, gutt?! - Ikke gjør dette!
Ikke forlat kontoret mitt.
Du forstår ikke, jeg må gå.
- Ikke før vi har funnet foreldrene dine. - Jeg har ingen!
I så fall blir det barnehjemmet for deg.
Der kommer du til å lære. Det gjorde jeg.
Hvordan følge ordre. Hvordan holde seg for seg selv.
Hvordan overleve uten familie.
Fordi man trenger ingen. Man trenger ikke en familie.
Politiets hovedkontor, distrikt 7.
Ja, det er meg igjen. Nok en foreldreløs.
Det har vært en hektisk uke, ja.
Overtredelse, tyveri, butikktyveri, forsøpling, fengsling, -
løpt rundt, lekt. Men det er uviktig. Kom og hent ham.
Ellers da?
Hun har kommet tilbake?
Du tror det er ditt? Kjempebra.
Jeg regner med at du finner ut av det om syv måneder.
Unnskyld. I mars? Jeg skal prøve å komme.
Jeg planlegger ikke så langt i forveien.
Er du sikker?
Vel, det er smigrende.
Jeg vet egentlig ikke om jeg er egnet til å være gudfar...
Sir, vent litt!
Maximilian!
Unna vei!
Flytt dere! Kom dere ut av veien!
Maximilian, finn ham!
Du kan ikke rømme fra meg!
Ingen gjemmeplasser der oppe, gutt!
307, 308, 309.
Maximilian, han forsvant den andre veien. Kom igjen!
Du!
Kom deg ut av veien!
Har deg!
Nei!
En gutt! Slå den av Det er en gutt på skinnen!
Gå vekk fra skinnen!
Gå tilbake! Gå tilside! Flytt dere!
Hva tenkte du på? Er du skadet?
Kom igjen!
Flytt dere. Forsiktig.
Barnehjemmet får ta vare på deg.
- Nei, jeg hører ikke hjemme der! - Hvor hører du hjemme, da?
- Et barn må høre hjemme en plass. - Vær snill og hør på meg!
Du forstår ikke. Du må la meg gå.
Jeg forstår ikke hvorfor far døde,
hvorfor jeg er alene.
Dette er eneste sjansen min...
...til å jobbe.
Du burde forstå!
Jeg forstår!
Jeg forstår.
Monsieur...
...dette barnet tilhører meg.
- Jeg beklager. Han er ødelagt. - Nei, det er han ikke.
Han fungerte perfekt.
Ærede gjester, jeg er stolt over å ønske dere velkommen til denne gallaen...
...for å feire livsverket til Georges Méliès!
I mange år, trodde man at hans filmer var tapt og forsvunnet.
Selv, Monsieur Méliès trodde det.
Men vi startet en etterforskning.
Vi har lett i hvelv, private samlinger,
låver og katakomber.
Vårt arbeide ble belønnet med gamle negativer,
esker med utskrifter, og kofferter fulle av råtnende film,
som vi klarte å redde.
Vi har nå over 80 filmer av Georges Méliès.
Og ikveld, er skaperen,
og det nyeste medlemmet av Filmakademiet,
her for å dele dem med dere.
Bravo!
Mine damer og herrer...
...jeg...
Jeg står foran dere i kveld...
...på grunn av en tapper ung mann...
...som så en ødelagt maskin...
...og mot alle odds, ordnet den.
Det var det snilleste magiske trikset...
...som noen gang er vist.
Og nå, mine venner,
ber jeg dere snu dere til de virkelige:
trollmennene, havfruene...
...reisende, eventyrere... magikere.
Kom og drøm med meg.
Ja, du kan starte med en thaumatrop, zoetrop, praxinoskop...
Enhver studie av filmhistorien må begynne med...
Poppy? De hule piktogrammene på...
- Niaux. - Niaux.
...Av hunders sosialisering.
Ikke hunders romantikk?
Monsieur Frick, ser jeg en perle i østersen din?
Gutten designet den. Den knirker ikke i det hele tatt.
- Ikke glem å smile, elskede. - Hvilket smil? Jeg mestrer tre typer.
Ikke bekymre deg. Jeg er nå en fullt funksjonabel mann. Ikke sant, elskede?
Slå på hånden, og den er oppe, oppe... Og der er den!
- Er dette kortet ditt? - Det er kortet mitt.
Det var engang i et eventyr, hvor jeg møtte en gutt ved navn Hugo Cabret.
Han levde på en jernbanestasjon.
Hvorfor han bodde på en jernbanestasjon, spør du kanskje?
Det er hva denne boken kommer til å handle om.
Den er hvordan en enslig ung mann
søkte for å finne en hemmelig beskjed fra sin far
og hvordan beskjeden lyste opp hans vei
hele veien hjem.
Teksten er oversatt og resyncet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!